Det var en gang, for lenge siden, -
i det dype blå hav,
at det fantes et rike.
En konge, en dronning, og seks søstre...
Havets prinsesser.
Havriket var deres,
og prinsessene kunne dra hvor enn de ville...
unntatt ett sted.
Overflaten.
På 15-årsdagen fikk hver prinsesse lov til å reise til overflaten,
men bare for én dag.
Endelig var tiden kommet.
Den minste havfruens 15-årsdag.
Og det hun så der oppe
forandret livet hennes for alltid.
En prins. Ekte kjærlighet.
Da prinsen falt, ble den lille havfruen tiltrukket av ham.
Til tross for farene hun hadde hørt om,
måtte hun redde ham.
Hun stirret ned på prinsen.
Lurte på hva denne følelsen var.
Hvordan ville det føles å være med ham?
Å faktisk ha bein?
Hun hadde aldri følt det slik.
Da et annet menneske kom, så hun for siste gang på prinsen
før hun forsvant tilbake til havet.
Hun fulgte med fra bak en stein da prinsen våknet.
Han åpnet øynene,
og trodde at kvinnen foran ham hadde reddet livet hans.
Havfruen var så trist.
Hun forlot hjertet på overflaten,
og lurte på om en havfrue noensinne kunne være med et menneske.
Hun svømte til havets mørkeste dyp,
hvor en trollmann bodde.
Hun fortalte ham om sin elskede og hennes lengsel etter bein,
slik de har på overflaten.
Den lure trollmannen ga henne et tilbud.
Han sa han ville oppfylle hennes ønske i bytte mot én ting.
Sjelen hennes.
Men om hun dro til overflaten uten å finne kjærligheten,
ville sjelen hennes bli hans til den sanne kjærligheten kom.
Havfruen godtok dette.
Løftet ble gitt,
båndet ble knyttet.
Men da hun fant prinsen, oppdaget hun at hans hjerte tilhørte
kvinnen på stranden.
Havfruen ble oppsøkt av trollmannen
som hadde kommet for å oppfylle avtalen.
Hun tryglet om nåde, men det var for sent.
Trollmannen kunne holde henne fanget på overflaten,
så hun aldri fant sann kjærlighet,
og hennes kraft ville tilhøre ham...
for evig.
LILLE HAVFRUE
DEN LILLE HAVFRUEN AV HANS CHRISTIAN ANDERSEN
Om jeg sa dere en hemmelighet,
kunne dere holdt på den?
- Virkelig holdt på den? - Ja.
Ja, jeg ville holdt på hemmeligheten.
Jeg husker ikke historien akkurat slik.
Ikke vær dum, bestemor.
Alle vet at havfruer ikke finnes.
Det ville du ikke ha sagt om du hadde møtt en.
Har du møtt en havfrue?
Ja.
Men dere tror meg jo ikke...
Hvorfor skulle jeg fortelle historien?
Vil dere høre den?
- Ja! - Ja!
Ja!
Det begynner med en liten jente.
Hun trodde på havfruer, feer og gnomer,
og alle magiske skapninger.
Hun het Elle.
Kjære dr. Malcolm,
takk for din førdiagnose av min niese Elle.
Livet har vært vanskelig etter tapet av foreldrene.
Men hun er fortsatt ved godt mot,
mest på grunn av sin fantasifulle tro på at hun er en havfrue,
og at det er årsaken til hennes tilstand.
Men ingen leger synes å vite
- hva som feiler henne. - Hent hjelp!
Bare at pusten hennes ble verre.
Jeg er redd livet hennes er i fare.
Jeg vil fortsette å lete, i håp om at én dag
vil mysteriet bak hennes tilstand bli avslørt
og en kur bli funnet.
- Pust. - Kjærlig hilsen Cam.
Fort deg, Cam. Det er Elle.
Det går bra.
Det går bra, Elle.
Det går bra. Det går bra.
Det går bra. Se på meg.
Jeg sa du kan ikke anstrenge deg så hardt.
Jeg vet det.
Men alle de andre...
Lekte?
Vi skal finne en kur.
Jeg lover.
Men frem til da,
må du være mer forsiktig.
Ser du det?
Hva er det?
- God morgen, Mr. Harrison. - God morgen, Margaret. Noen telefoner?
De ligger på skrivebordet.
God morgen, unge mann.
- God morgen, sir. - Står til med historien?
Flott.
Jeg vil ha en slutt på det. Se, dette kom nettopp.
Jeg skal prioritere saken.
KUREN SOM LEGER ALT
Det er kuren som herjer i området.
Vann fra Mississippi som sies å ha helbredende kraft.
Alvorlig talt? Legende vann?
Vi har fulgt slike historier før.
Skoghekser? Våkne mumier?
De fører ingensteds.
Dette er noe annet. Hundrevis av folk er vitner.
- Men... - Ikke noe men.
Kanskje det er sant. Kanskje ikke.
Men det er utvilsomt en historie her,
og kanskje en kur for henne.
Jeg vet det ikke er lett.
Når det kommer fra andre siden av dammen.
Det er avgjort. Reise og opphold.
Ikke bare sitt der. Pakk sakene og dra.
- Takk, sir. - Ikke takk meg. Takk... ham.
"Dr. Lockes mirakel-havfruedrikk."
Særlig.
Nå er de her, Elle!
Hva tar så lang tid?
Vi blir bare borte noen få uker.
Jeg vet du vil savne ham. Men det blir ikke lenge.
Lover du?
Jeg lover.
En lang reise hjemmefra.
Elle synes å ha snudd frykten for vårt lille eventyr
til munter begeistring.
Å se smilet hennes gir meg lyst til å tro.
Men min logiske skepsis slår til mot denne dr. Locke
og hans magiske havfruevann.
Om livet bare var så enkelt som et oppdiktet eventyr.
"Wood Street 88."
Det må være her.
Velkommen til Mississippi.
La meg hjelpe deg med den.
La meg bære den for deg.
Cameron, ikke sant?
Journalistisk sett. Men du kan kalle meg Cam.
- Og hvem er denne lille søtnosen? - Jeg er Elle.
Så skjønn du er.
- Takk. - Høflig også.
Kom inn. Jeg skal vise dere rundt.
- Du har et vakkert hjem, Lorene. - Familien har eid det i årevis.
La meg vise dere rundt.
Her borte er stuen.
Gjennom her er kjøkkenet.
Jeg har bakt disse til dere. Bare smak.
- Takk. - Bare hyggelig.
Tusen takk.
La meg vise dere resten av huset.
Dette er soverommet.
Det er ikke stort, men det er en seng og et tak.
- Det er et perfekt rom. Takk. - Bare hyggelig.
Det blir fint med litt selskap.
Jeg tror vi vil trives her, Elle.
Jeg glemte å vise dere hagen.
Har til og med en trehytte.
Elle!
Vær forsiktig!
Er ikke dette riket fantastisk?
En prinsesse må være mer forsiktig.
LANDHANDEL
Han er et geni.
Kom igjen, vennen.
Cam, du må hilse på Peggy Gene.
Hei.
Peggy Gene er én av mine nærmeste venner.
Fint å møte deg, Peggy Gene.
Takk, det samme.
Hvem er denne skjønnheten?
- Jeg er Elle. - Elle.
Du er søt som en aprikos.
De små kinnene dine er så søte.
Du er helt bedårende.
Du får unnskylde Peggy Gene.
Unnskyld. Jeg har ikke vært så mye blant folk.
Men helt siden helsevannet fikset beinet mitt,
flagrer jeg rundt som en sosial liten sommerfugl.
Helsevannet? Det vil jeg gjerne snakke om.
Klart det. Lorene vet hvor hun finner meg,
men jeg blir i kirken hele dagen
og vil snakke med deg om helsevannet.
Jeg kan også invitere andre,
for jeg hører at du skriver en artikkel.
Peggy Gene. Vi sees i kirken i morgen.
Ja, vi sees i kirken i morgen.
Vi sees i morgen, begge to.
- Ha det bra. Greit. - Ok.
La oss finne den gode maten jeg snakket om.
Hei, Eugene.
- Hei sann, Lorene. - Ser man det.
Her, vennen. Du liker dem innpakket...
Kjenner du alle i byen?
Mer eller mindre.
Bortsett fra de som kommer for helsevannet.
Det er visst derfor du er her også.
Er du klar?
Da går vi.
Kom igjen.
BILLETTER
SIRKUS
JERNOT-VIDUNDERET
LEVENDE MONSTERPYTON
SPÅKONE
Hallo.
Hei.
Hva heter du?
- Jeg heter Elle. - Elle?
Kan du spå meg?
Klart det.
Du er svært spesiell.
Du bærer en mektig magi.
En havets ånd.
Du burde beholde disse.
Takk.
Hva med deg? Du tror vel ikke på magi, gjør du?
Jeg er skeptisk.
Kom og se.
Det finnes magi
som er ekte.
Og annen...
som er en illusjon.
Pass deg for den som prøver å ta din dyreste skatt.
Du må ikke la ham.
Forestillingen begynner.
Du vil ikke gå glipp av dette.
Takk.
Bare hyggelig.
Ha det!
Dette stedet er veldig merkelig.
Bare kom.
Kom og se på magien og underet.
Mine damer og herrer.
Kom, alle sammen, til Shapavat.
Fest blikket på noe dere aldri før har sett.
Det sies at de bare er en myte,
en legende.
Men la meg få introdusere dere
for drømmene deres.
Hun lever,
puster
og svømmer.
Havfruen fra Mississippi.
Elle.
Elle
Hun var ekte.
Det er bare effekter, Elle.
Ingen billige effekter her.
Sukkerspinn!
Én, takk.
Takk.
Feene jobbet hardt for å lage dette.
Det gjorde de nok.
HELSEVANN KAN KURERE ALT
UTSOLGT
Hva?
Beklager å forstyrre deg.
Jeg lurte på om jeg kunne kjøpe...
Kan du lese? "Utsolgt."
Hva?
Utsolgt frem til når?
Til du får beskjed.
Han var da høflig.
Kan jeg ta den? Vær så snill?
Jeg tror ikke du er stor nok.
Jo, det er jeg!
Jeg er ti ganger sterkere enn atleten.
Har du sett disse?
Ser man det.
Jeg har aldri sett en så vakker frik.
Hun er ingen frik.
Hun er falsk.
Uansett hva hun er, er hun søt.
La henne være.
Hva vil du gjøre med det?
Ta et steg tilbake.
Veldig skummelt, fremmede.
Vi tar oss av dette.
Så du meg?
Hvor høyt jeg kom?
Du er en stor jente nå.
Kom igjen. Vi drar.
Trodde Elle at havfruen var ekte?
Hun visste at den var ekte.
Jeg vet det også.
Hva med Cam?
Som voksne flest, trengte han mer bevis på det umulige.
Og det er greia med hva du tror.
Det er en helt annen verden der ute.
Og Cam måtte bare oppdage det.
Jeg kan ennå ikke tro at jeg så en ekte havfrue.
Hun var så vakker,
og jeg vet hun var ekte.
Kan vi se henne igjen i morgen?
Kan jeg få møte henne?
Vi har snakket om det, Elle.
Det var bare et triks.
Du kan tro hva du vil,
så tror jeg hva jeg vil.
Og jeg tror hun var ekte.
Greit. God natt.
Sov godt.
- Cam? - Ja?
Skulle ønske mamma og pappa kunne sett henne.
Jeg også.
Men, vent.
Hvordan overlever havfruen om hun ikke er i havet?
Har du hørt om en havniøye?
Det er en fisk som kan leve i både elv og sjø.
Det beviser at ingenting er umulig,
spesielt her i Mississippi.
Det har en viss magi ved seg.
Den er fin.
Den vil dere sette pris på.
Hva skjedde etter du drakk vannet?
Jeg er ikke gal lenger.
Jeg var døv som en stokk
før jeg drakk vannet.
Har du opplevd noen bivirkninger?
Jeg klarer dette.
Hva skjedde etter du drakk vannet?
Jeg hadde migrene. Nå får jeg bare hodepine.
Jeg tror det er ekte magi.
Magi.
Magi?
Tro det eller ei, jeg var nesten skallet før jeg drakk vannet.
Trodde aldri jeg skulle forelske meg igjen.
Nå synes jeg å elske alle.
Hva tenker du om magikeren?
Jeg synes han er fantastisk.
Så mørk og mystisk og kjekk.
Jeg foretrekker havfruen.
Unnskyld, hva var spørsmålet?
Sannsynlighet... Bedrageri.
Hallo.
Cam Harrison.
Takk for at du tar imot meg på så kort varsel.
Vær så god.
Sett deg.
Takk.
Mr. Locke var navnet?
Jeg ville først spørre deg om helsevannet.
Kan du si meg hva det gjør?
Du har vel spurt mine kunder?
Hva sier de?
Noen hadde uvanlige historier, men...
Du tror ikke.
Det var det jeg ville snakke om.
Hvor kommer det fra? Hvordan lager du det?
Magiens første regel er å aldri avsløre hvordan og hvorfor.
Men det er vel ikke magi?
Om det fungerer,
må det være en medisinsk formel.
Om du ikke tror, hva gjør du her?
Beklager om jeg har fornærmet deg.
Jeg skriver bare for leserne mine.
La oss prøve noen andre spørsmål.
Kan du fortelle meg om...
havfruen?
Tiden din er visst ute, Cam Harrison. Vennligst...
Den blå feen lager den blå blomsten.
Den rosa feen lager den rosa blomsten.
Den hvite feen lager den hvite blomsten.
Og den gule feen lager den gule blomsten.
Ja. Jeg vet det.
Vi burde ikke være her ute stort lenger.
Jeg tror det er en dårlig idé.
Lorene vil lete, og jeg vil ikke gå meg vill
midt i skogen.
- Vent, Elle. - Hei!
Du er...
Du er havfruen.
Ja.
Men...
Hvordan har du to bein?
Havfruer får beina sine ved lavvann.
Men...
Det er en hemmelighet.
Jeg skal ikke si noe.
Der jeg kommer fra, har vi et eventyr.
Om en liten jente født på land,
velsignet med en havfrues hjerte.
Ja...
Hva gjorde du i skogen?
Er det ikke lov til å gå en tur i skogen?
- Så... - Hva heter du?
Elizabeth.
Jeg er Elle.
Dette er Cam. Han er onkelen min.
Beklager, jeg må dra.
Ser du?
Jeg sa jo at hun var ekte.
STENGT
Gjør som jeg sier, har jeg sagt.
- Stopp! - Ikke bland deg!
Slå meg, da.
Som du vil, kjære.
Det holder!
Det er nok for i dag.
Men jeg kan ikke love hva morgendagen bringer.
Hva deg angår,
ikke bland deg i mine saker.
BARE KOM
Det går bra.
Hvorfor er du så redd?
Det går bra.
Jeg vet ikke hva hun er, men hun er spesiell.
Flink jente.
Hva ser du?
Noe jeg ikke har sett på lenge.
Kanskje det er henne vi har ventet på.
Hva skal vi gjøre?
Vi venter.
Gå, nå.
Det er så fortryllende
Jeg er fanget og drukner
Her så alle kan se
De merker ikke
Hvor langt unna jeg er
Fra alt og alle
Jeg var dum som satset hele mitt hjerte
Det er vel slikt som skjer
Men jeg holder ut
Jeg vet at dagen vil komme
Når jeg igjen kan være meg selv
Og jeg håper noen vil elske meg
Når denne historien er over
Rundt i sirkel
Meningsløs vandring
Hallo?
Publikum stiller seg opp igjen
Gi oss et smil
Du gjør dem glade
Ta med foreldre og venner
Sprøtt at en hovedattraksjon
Kan lengte etter kjærlighet
Det er vel slikt som skjer
Men jeg holder ut
Jeg vet at dagen vil komme
Når jeg kan være meg selv
Og jeg håper at noen vil elske meg
Når denne historien er over
Om noen kunne
Den rette for meg
Finner en måte
Å føre meg hjem
Jeg tror det
Én dag kommer jeg hjem
Jeg leter fortsatt
Rundt i sirkel
Mens publikum stiller seg opp
Igjen
Hvem der?
Du?
Hva gjør du her?
Unnskyld, jeg...
Det var stengt og jeg...
Du burde ikke være her.
Han vet alt.
Hvem?
Hva snakker du om?
Cam Harrison.
Jeg hadde flere spørsmål om forestillingen
og helsevannet.
Skulle ønske jeg kunne hjelpe deg. Helt sant.
Men vi har stengt.
Om du kan...
Jeg håper ikke du bryter deg inn igjen.
Hold deg unna henne.
Hvem er han? Og hvem er hun?
Det spiller ingen rolle.
- Jeg... - Du kan ikke være her.
Jeg vet at noe merkelig foregår.
Bare gå.
Gå.
Alle om bord!
Dette er Mississippis stolthet.
Dere hørte ham. Alle om bord.
Jeg lurer på om vi får se en havfrue i elven.
Hold øynene åpne.
Skal bli, kaptein.
Mens dere ser etter havfruer,
skal jeg jobbe på arbeidsrommet.
Som du vil, styrmann.
Ok.
Havfruer...
finnes...
ikke.
Hva jobber du med?
Ingenting.
Det er bare en historie jeg...
Jeg liker historier.
Jeg vet ikke om det er en god idé.
Det står at du ikke tror på havfruer.
Jeg er ikke ferdig. Jeg forventet ikke at noen skulle...
snoke i sakene mine.
Det er du som alltid følger etter meg.
Vet du...
Jeg er overrasket over at du er her.
Men du er kanskje lei av vannet,
siden du er en havfrue.
Vann er vel en del av meg.
En del av oss alle.
Da jeg var liten,
svømte alltid mamma med meg.
Dypt i havet, lenger enn de fleste drar.
Jeg husker jeg så gjennom vannet,
og lurte på hvordan det var på den andre siden.
Ja.
Da jeg ble født,
dro familien vår til stranden hver sommer.
Jeg håpet å bli fanget i en virvelvind,
sitte fast i en tidsvirvel og...
Bare leve for evig.
Det er mitt favorittminne om oss.
Før Elle ble syk...
og ulykken skjedde.
Nå...
Jeg vil bare beskytte henne.
Pappa var også slik.
Hun er spesiell.
Hun er sterk.
Prøv å huske det.
Hun er alt jeg har.
Grunnen til at jeg er her.
Helsevannet, er det...
Er det ekte?
Jeg tror det finnes magi i mange ting,
og vann er én av dem.
Men ikke hans.
Ikke Lockes.
Dansen starter!
Elizabeth?
Kom og dans med meg.
Vent litt.
Alle sammen.
Alt i orden, Peggy Gene?
Hør.
Den blir svakere.
- Hva da? - Magien.
Den varer ikke.
Vær forsiktig med den mannen, hører du?
Ikke slipp ham nær aprikosen.
Da råtner hun.
Ikke la aprikosen råtne, skjønner du?
Greit.
- Nei. - Kom hit.
Her, la Cam vise deg.
Jeg er ikke så flink til å danse.
Unnskyld.
Jeg er lei for det.
Månen. Kom.
Hvorfor stirrer du alltid slik på meg?
Fordi jeg ønsker å se deg.
Vil du ikke at jeg skal se deg?
Det er ikke det...
Det er bare litt...
Intenst.
Om du ikke kikker, hvordan kan du se?
Hvordan kan du virkelig se en person?
Vi burde være fri til å åpne øynene og se.
Det kan de ikke ta fra oss.
Hvem?
Mener du Locke?
Unnskyld. Jeg mente det ikke.
Du trenger ikke si unnskyld hele tiden.
Du har rett. Unnskyld. Jeg mener...
Se.
- Er det ikke... - Vakkert.
Ser ut som hjulet sitter fast. Vi må vente på høyvann.
- Høyvann? - Ja.
Unnskyld, jeg må gå.
Elizabeth.
Elizabeth!
Du er redd.
Det er de alltid.
Du er...
- Hvordan? - Du vil ikke forstå.
Jeg...
Jeg ønsker å forstå.
Det skjedde for lenge siden.
Jeg var fri.
Jeg bodde hos familien min i havet.
Jeg ble lurt.
Han tok en bit av meg og har den ennå.
Så jeg må dra dit han drar.
Vi er knyttet sammen.
Locke?
I årevis har han ført meg fra by til by.
Selger vannet jeg svømmer i som helsevann.
Så det er slik han skaffer det. Deg.
Ja, men du kan ikke blande deg.
Det er for sent for det.
Kan du ikke bare stikke av og rømme?
Vi er knyttet sammen.
Så lenge han har en bit av meg, kan jeg ikke rømme.
Det må finnes noe...
En eller annen måte.
Det gjør det.
Hva er i veien?
Det er Locke.
Han vet jeg er her. Han tilkaller meg.
Nei, du kan ikke dra tilbake.
Du forstår ikke. Jeg er nødt. Jeg tilhører ham.
Nei, Elizabeth.
Jeg er lei for det, Cam.
Cam trodde vel nå?
Ja. Han måtte tro sine egne øyne.
Til tross for all logikken hans,
kunne han ikke fornekte sannheten,
og det kysset var ennå i tankene hans.
Men det var mye han ikke forsto,
spesielt når det gjaldt Locke.
Takk og lov. Halve byen har lett etter deg.
Hvorfor? Hva har skjedd?
Tja...
Jeg lurte på hva som skjedde med deg,
- og jeg etterlot Elle på rommet. - Hva skjedde?
- Da jeg kom tilbake... - Hva skjedde?
- Hun... - Hva skjedde?
Hun var borte og vinduet var åpent!
Hvor er hun?
Jeg vet ikke, Cam.
Hvorfor holder han deg fanget her?
Har du gjort noe galt?
Nei.
Han sa jeg hadde en havfrues hjerte
og at det var en mektig magi.
Det stemmer.
Jeg ser den også.
Men vær forsiktig.
Han er ikke som deg og meg. Han er slem.
Forstår du?
Da jeg var liten, var jeg akkurat som deg.
Når jeg blir eldre, vil jeg være akkurat som deg.
Han kommer.
Du klarer deg, husk hva jeg sa.
Ok.
La henne gå.
Det kan jeg ikke.
Det er henne vi har lett etter.
Du trenger ikke henne, du har meg.
Deg?
Jeg skal kvitte meg med deg...
og ta kreftene dine.
Én gang for alle.
Gå og finn Elle.
Elizabeth sier du ønsker å bli som henne.
Er det sant?
Hva om jeg kan gjøre det slik?
Hva om jeg oppfyller ønsket ditt...
i bytte mot en enkel ting?
Hva som helst?
Alt du kan drømme om.
Du lurer ikke meg.
Du er ikke som oss.
Du vil bare kontrollere alle.
Med tiden vil du oppdage at jeg er flink til å overtale.
Jeg vet hvor hun er.
Det er greit, bli med meg.
De sa du ville finne meg.
Jeg skal få deg ut herfra.
- Hvor la de nøklene? - Vakten har dem.
Der borte.
Det går bra. Vi skal få deg ut herfra.
Utsolgt.
Ut...
Kom igjen.
Locke vet hva Elizabeth fortalte deg. Nå kommer han ikke til å gi seg.
Vi må redde henne.
- Vi må redde Elizabeth. - Det skal vi.
Hun kan ikke dra uten sjelen sin. Da dør hun.
Locke har gjemt den et trygt sted.
Jeg vet ikke hvor den er.
Jeg tror jeg vet hvor den kan være.
Kom igjen.
Der er den.
Rolig.
Han er med oss.
Tiden er inne.
Vi kan stole på ham.
Mine damer og herrer, la meg få introdusere dere
for deres drømmer...
Fort, jeg kan ikke holde den lenge.
Vi må skynde oss.
Jeg kan ikke.
Hvordan er det mulig?
Det vil ikke vare lenge.
Høyvannet kommer snart.
- Du må dra. - Vent.
Det er noe vi må gjøre.
Kom igjen.
Hun er fri.
Kom igjen.
GIGANT-GORILLA!
GIGANT-SLANGE
- Alt i orden? - Hva nå?
Vi må få deg til havet.
Når begynner tiden igjen?
Med Locke er det uvisst.
Da må vi skynde oss.
Toget! Det er rett frem fra stasjonen.
Havnetoget går rett mot havet. Fort.
Vent, Cam.
Cam.
Jeg er for gammel til å hoppe på tog.
Jeg vil bare hefte dere.
Du er helt unik, Lorene.
Takk.
- Ha det. - Ha det.
Lykke til, Cam.
- Ta godt vare på henne. - Toget kjører fortere.
Vi må skynde oss.
Vi kan klare det.
Det går bra. Her.
Her.
Jeg tror den tilhører deg.
Tusen takk.
Takk, alle sammen.
Vi måtte gjøre noe.
Sytten år.
Han fant meg da jeg var ung.
Lovet at han kunne hjelpe meg.
Hjelpe meg å ikke være så...
annerledes.
Han lovet meg det samme.
Da jeg prøvde å stenge ute alle verdens tanker,
sa han at han kunne fikse det...
om jeg bare hørte på ham.
Det er ikke noe galt med den du er.
Dere savner nok familiene deres.
Jeg er glad dere har denne.
Kom, alle sammen.
La meg få introdusere dere
for drømmene deres.
Hun lever,
puster,
svømmer.
Den lille havfruen fra Mississippi.
Elizabeth!
De har den!
Sjelen!
De er på et tog på vei mot havet. Guttene drar etter dem.
Stopp dem.
For godt, denne gangen.
Skal bli, sjef.
De er her.
Tilbake!
Se opp, Elizabeth.
Det går bra.
Vi må dra.
Nå.
Det er en bil i nærheten.
- Det er ingen nøkler. - Det trenger vi ikke.
Bli hos Elizabeth.
Elle? Det går bra. Jeg har medisinen.
Den er ikke her.
Stopp! Vi glemte medisinen på toget.
- Jeg drar ikke. - Kom igjen.
- Elle, vi drar. Kom igjen. - Nei!
Jeg blir her!
Kom igjen, Elle!
Jeg blir her. Elizabeth...
Hun er vennen min.
Slutt å behandle meg som en liten jente.
Jeg klarer meg.
Bare stol på meg.
Denne ene gangen.
Greit, Elle.
Jeg stoler på deg.
Vi må dra.
Gå.
Han er i nærheten.
Dra videre. Jeg tar meg av ham.
Nei, det kan du ikke.
Du har ikke noe valg. Gå nå.
Gå!
Jeg har ventet lenge på dette.
Mann mot monster.
Du kan drømme.
Ingen kan redde deg nå.
Ikke deg heller.
Det begynner.
Vi må skynde oss, hun forvandles.
Vi må få henne til havet.
Hvor mye lenger?
Bare forbi trærne.
Du må skynde deg.
Vi sitter fast.
Kan du bære henne?
Ja.
Sånn.
Du må komme deg til havet.
Hva med deg?
Jeg kan ta meg av vår gamle venn.
Skaffe dere litt tid.
Jeg hadde store forhåpninger til deg.
For en skuffelse.
Du håpet jeg ville bli ond som deg.
Du vet best av alle at ingen sjeler er like.
Helt sant.
Én er alltid mørkere.
Du vinner ikke denne gangen.
La det bli lys mot natt.
Ingen har større kraft enn meg.
Nei.
Hun er fri. Hun tilhører ikke deg.
Ingenting i denne verden er gratis, Cam Harrison.
Det går bra.
Jeg lar dem ikke ta deg.
Hun er god! Hun er ikke som deg!
Jeg lar deg ikke ta henne!
Ta den.
Nei.
Lockes krefter vokser med den.
Det samme kan dine.
Nei. Du er for svak.
Det er eneste utvei.
Sjelen hennes var min.
Synd at de nå må dø.
Kreftene mine varer evig!
Ingen på denne jorden kan beseire meg.
Jeg tror.
Hva har de gjort med meg?
Magi.
Nå er det han som er fanget.
Elizabeth.
Hun trenger vann!
Det går bra.
Flasken.
Elizabeth, vær så snill...
Kom igjen.
Elle?
Elle? Det går bra.
Trekk pusten. Pust.
Det går bra.
La meg ta henne.
Vannet kan lege henne.
Det går bra.
Takk.
Det dype vannet er magi,
akkurat som hennes kjærlighet.
Når hun ikke kan puste,
trenger hun bare å svømme.
Jeg vil savne deg.
Du har visst artikkelen din.
"EN LITEN HAVFRUE I MISSISSIPPI"
Kommer noen til å tro den?
Alt som betyr noe, er at du gjør det.
Bli med utenfor og lek.
Alle feene er ute i dag.
Og de elsker havfruer.
Da kan vi ikke la dem vente.
Nei!
Kom igjen.
Alt som betyr noe, er at du gjør det.
Og hun ga ham den største gaven en person kan gi en annen...
Kjærlighet.
Så fra den dagen,
uansett hvor han dro,
var hun hos ham.
Men det er en annen historie.
Hva skjedde med Elle?
Er alt i orden, bestemor?
På tide med en svømmetur.
Hvordan endte fortellingen?
- La oss dra... - Jeg vet ikke.
Kom igjen.
Vi går og ser.
Kom igjen.
Bestemor?
Tekst: Benjamin Sveen